Issanda aastal 120 marssis Rooma sõjaväe 9. leegion
Põhja-Britannia alistamata aladele.
Neid ei nähtud enam kunagi.
Kõik 5000 meest haihtusid ja koos nendega ka hinnaline standart -
Sellest lüüasaamisest häbistatuna käskis Rooma keiser Hadrianus
püstitada võimsa valli, et Põhja-Britannia ära lõigata.
Hadrianuse vall märkis teadaoleva maailma piiri.
20 aastat hiljem Rooma okupeeritud Lõuna-Britannia
Marcus Flavius Aquila. Gallia 4. kohort, 2. leegion.
Tulin siin juhtimist üle võtma. - Lutorius Drusillus Salinator.
Siinne kõrgeim ohvitser. - Kus on garnisoniülem?
Lahkus hommikul. Tal oli paras tuli takus.
Siin on töögraafik ja siin rahalaeka võtmed.
Kas laekurit pole? - Garnison on väike.
See töö on teie teha.
Olete kindlasti märganud, et meil on käimlatega probleeme.
Sellega tegeldakse.
Tulemusteta. - Siiani küll.
Juhite garnisonit esmakordselt? - Jah.
Miks te Britannia valisite?
On teil siin sidemeid?
Ei. Panin tähele, et see kindlus on halvas seisus.
Tuleb midagi ette võtta.
Hästi, söör.
Eest ära, sõdur! Sina seal! Kohe rivvi!
Meie uus garnisoniülem Marcus Flavius Aquila!
Kus on meie värske väejuht? - Pakib arvatavasti õpikut lahti.
Pange mu sõnu tähele. Marcus Aquila on neetud.
Teate küll, mida tema isa tegi. - Kaotas ära 9. leegioni Kotka.
Rääkimata 5000 mehest. - Natuke hajameelne, mis?
Kuulsin, et ta palus ennast siia üle tuua.
Siia peldikusse? - Jah.
Olen leegionis teeninud 23 aastat. Ma tunnen halva ende kohe ära.
See poiss on halb enne.
Mithras, valguse isand...
Palun aita mind, isade isa.
Luba mul neid mehi hästi juhtida.
Ära lase mul leegioni häbistada.
Palun aita mul taastada minu perekonna au.
Kaevake aga, poisid!
Teie elud sõltuvad neist kaitsetõketest.
Teie löögid peavad olema täpsed!
Värske vili polevat saabunud. Saatke patrull asja uurima.
Ma ei muretseks. Üks päev siia-sinna.
Mulle läheb see korda. Saatke patrull teele.
Liiga ohtlik. Oleme kuulnud, et külade vahel liigub druiid.
Mina patrulli ei saadaks.
Mehed peavad ka sööma.
Patrull! Edasi, marss!
Vasak! Parem! Vasak!
Äratage Lutorius. - Kohe, söör.
Kuulsid seda? - Mida, söör?
Loodan, et patrull on terve.
Vist äratasin su asjata. - Mida te siis kuulsite?
Tõenäoliselt loomakarja.
See hääl. Kuulsid?
Neetud pimedus. Kutsun mehed relvile?
Kui see on kari, siis pole nad sulle tänulikud.
Parem vihased kui surnud. Peksa nad maast lahti.
Kuid vaikselt. - Jah, söör.
Sõdur, ärka üles!
Neetud kiivrid!
Ruttu! Liikuge!
Tooge mulle tõrvik!
Hoidke positsiooni!
Söör... - Tubli töö, söör.
Olgu päikesevalgus sinuga, vend.
Surnuid oleks võinud olla palju rohkem.
Kas patrullist on märki?
Söör!
Me jumalad viivad meid võidule!
Põlvili, kurjuse seeme!
Olete röövinud meie maad! Olete tapnud meie pojad!
Olete rüvetanud meie tütred!
Ma nean teid kõiki!
Ma ei lase neil seal surra. Too reservist 50 meest värava juurde.
Lubage minul neid juhtida.
Mina otsustasin patrulli saata. Mina vastutan nende elude eest.
Kogu mehed kokku!
Mithras, valguse isand, isade isa, ära lase mul leegioni hukutada.
Mithras, valguse isand, kõigi isade isa...
Ma nõustun mistahes ohvriga, et leegioni hukust säästa.
Minu käsu peale...
moodustame kilpkonna!
Valmis? Avage värav!
Leegion! Kiirkõndi, marss!
Kilpkonn...
nüüd!
Edasi liikuda!
Edasi!
Kilpkonn paika! Edasi!
Moodustage ring!
Lõika teised vabaks!
Püsige ringis! Püsige ringis!
Taganeda!
Jookske!
Isa, kus sa oled?
Isa...
Puhka nüüd, ära liiguta.
Kus ma olen? - Britannias.
Täpsemini Callevas. - Callevas?
Kindluse arst lasi su siia tuua. 200 penikoormat muulavankris.
Olid nii haavatud, et sinu ellujäämine on ime.
Olen sinu isapoolne onu.
Need pole kohtumiseks kõige paremad olud, aga...
kui ellu jääd, jõuame piisavalt hästi tutvuda.
Palun lama rahulikult. Patsient peab puhkama.
Loodan, et tema ravimist on sulle ka mingit kasu.
Haiseb küll nagu mõni tema peerudest.
Minu mehed...
Mis mu meestest sai? - Nad on päästetud.
Tänu sinu tegudele.
Puhka nüüd.
Marcus!
Sulle on külaline.
Lutorius! - Söör.
Mehed küsivad teie järele. - Kuidas neil ka läheb?
Tahavad teada, kas nende väejuht on terve.
Teil olevat mu vennapojale uudiseid? - Jah, vabandust.
Saime sõnumi Roomast.
Kindluse kaitsmise eest ülirasketes oludes
saab Gallia 4. kohort tasuks kullatud loorberid.
Tänasest alates on nende standardil loorberipärg.
Ütle meestele, et olen uhke. - See ei ole veel kõik, söör.
Teid autasustati teenetemärgiga silmapaistva vapruse eest lahingus.
Teid saadetakse ka auga erru.
Teie haava pärast.
Graveeringul seisab: "au ja ustavus".
Au ja ustavus...
Lubage esimesena õnnitleda.
Tänan, et nii kaugele tulite.
Söör.
Tänan, Lutorius.
Stephanos, jäta ta üksi. Selle vastu pole mingit rohtu.
Aidake ta alla.
Ettevaatlikult!
Tasakesi.
Lõbus lugu.
Milline mu isa oli?
Sinu isa?
Täiuslik roomlane selle sõna tõelises tähenduses.
Kotka kaotanud mees oli täiuslik roomlane?
Keegi ei tea, kuidas Kotkas kadunuks jäi.
Kui ta suri seda kaitstes, siis suri sinu isa väärikalt.
Seda me küll ütleme, aga kui see polnud nii?
Mida? - Mis siis, kui ta oli argpüks ja põgenes?
Nüüd aga võitlus surmani!
See on ori. Gladiaator orja vastu ei ole kunagi võrdne võitlus.
Tule nüüd!
Võitle! Võitle!
See on väga vapper. Ta laseb ennast surmata.
Võitle nüüd!
Vaata seda!
Võitle!
Võitle nüüd!
Võitle vastu!
Tõuse püsti ja võitle!
Tule püsti! Võitle!
Lase käia!
Tõuse püsti!
Tapa! Tapa!
Tapa ta!
Elu! Elu!
Jätke ta ellu!
Tõstke pöidlad püsti!
Elu! Elu!
Laske tal elada! Pange pöidlad püsti!
Elu!
Pöidlad püsti!
Elu! Elu!
Elu!
Laske tal elada!
See oli ootamatu.
Miks sa ta päästsid?
Stephanos!
Otsustasin, et Stephanos on kahe isanda teenimiseks vana.
Ostsin sulle ihuorja. - Ma ei vaja oma orja.
Marcus...
Oleksid pidanud küsima. - Noh, aga ei küsinud.
Ori!
Tema nimi on Esca.
Mul pole sind tarvis. - Ma ei tahagi seda.
Oleksid pidanud jooksma. Mu onu ei peataks sind.
Sa päästsid mu elu. Olen sinu auvõlglane.
Tahte vastaselt.
Keegi ei tohiks elu eest paluda. - Sa ei palunudki, tegin seda ise.
Sellel polnud tagamõtet.
Olen brigantide hõimu poeg. Mina oma sõna ei murra.
Mu isa pistoda on mu pant.
Vihkan kõike, mida esindad.
Kõike, mis sa oled.
Kuid sa päästsid mu.
Seetõttu pean sind teenima.
Kes sinu haavaga tegeles?
Garnisoni tohter. - Kas ta oli purjus?
Haav on täiesti sassis. Küllap olid sa põrguvalus.
Ta sõitis 200 penikoormat muulavankris ja peaaegu suri.
Pean haava uuesti avama. Seal on endiselt metall sees.
Küllap on see paratamatu. Sa lubad tal seda teha, eks?
See saab ruttu ühele poole. Mul on parimad töövahendid.
Too veini.
Oled valmis? - Jah.
Võid minna.
Ei, ori peab sind kinni hoidma.
Kas minu onu seda teha ei võiks? - Mina?
Ei, ma ei kannata verd.
Eriti kellegi oma, kes on mulle kallis.
Ole tugev.
Ruttu, hoia teda kinni.
Suru tugevamini, ori!
Tugevamini!
Hinga sügavalt sisse. Kui ütlen, siis hinga välja.
Nüüd!
Kas ma häbistasin ennast?
Tänan sind.
Seal ta on!
Viska oda!
Lõika tal tee ära!
Minu mäletamist mööda meeldisid sa neile.
Marcus! Luba esitleda oma vennapoega,
Marcus Flavius Aquilat.
Claudius Marcellus on minu vana sõber.
Ta on ka 6. leegioni aulik legaat. - Sinu onu on mu vana relvavend.
Tribuun Servius Placidus. Minu asendamatu kaastöötaja.
Õhtusöök on valmis. Keedumunad kalaga.
Ärge kõik kohe tormake.
Kui oleks minu teha, oleksin terve elu sõdur.
Minu isa aga tahab, et poliitikuks hakkaksin.
Kas oleme kohtunud? Sinu nimi tundub tuttav.
Kahtlen selles. - Tribuunide klubis Roomas?
Ei, olin vaid tsentuurio. - Nüüd mulle meenub.
Flavius Aquila... sinu isa teenis samuti leegionis, eks?
Juhtis 9. leegioni 1. kohorti.
Muidugi, 9. leegion... Iga roomlane teab seda.
9. leegionist on viimasel ajal kõvasti kuulujutte liikvel.
Kuulujutte...
Britannias muud polegi.
Kotkast olla nähtud.
Seda kummardatavat vist kaugel põhjas mingis templis.
Kotkas on võimas relv maalitud hõimlaste käes.
Ei tea, kuidas tõeline roomlane sellest üldse loobuda võiks?
Kui see vastab tõele, siis peaksime tegutsema.
Mida ütleks Rooma?
Kaob Kotkas, kaob au. Kaob au, kaob kõik muu.
Me tahaks seda küll tagasi, aga poliitika on poliitika.
Ükski senaator ei riski tuhandete eludega äraneetud leegioni nimel.
Minu käed on seotud.
Siis mitte, kui saadate ainult ühe mehe.
Müürist põhja poole?
Ükski roomlane ei jääks seal ellu.
Kas keegi on üritanud? - Ei ole, selles asi ongi.
Üritus ebaõnnestuks. - Kuidas sa seda tead?
Üks mees võib peituda seal, kus armee seda ei suuda.
Keegi ei teakski temast.
Liiga riskantne. - Õigus.
9. leegioni kaotus oli niigi häbistav ilma veel ühe mõttetu surmata.
Marcus...
Ära lase temasugustel endale niimoodi mõjuda.
Temal pole aimugi, millised on meie elud.
Nii kaua, kui mäletan...
olen tahtnud saada sõduriks nagu minu isa.
Tean.
Mäletan seda endiselt, kuidas ta minema ratsutas.
Tunnen endiselt, kui uhke ma siis olin.
Minu isa, 9. leegioni 1. kohordi tsentuurio...
Kas on midagi imelisemat kui sõduriks olemine?
Teenida Roomat vapralt ja ustavalt?
Tegidki seda, poja. - Mille nimel? Mille?
Errusaatmise? - Saatus on selline.
See on jumalate töö.
Kui sain tsentuurioks...
küsiti minu käest, kus teenida soovin.
Ma teadsin vastust juba enne, kui minult seda küsiti. Britannias.
Seal, kus mu isa kaotas Kotka. Kavatsesin seal võita nii palju au,
et ükski roomlane ei julgeks minu isa nime enam suhu võtta.
Ja nüüd? Istun siin ja kuulan, kuidas üks hellitatud poliitikupoeg
kuseb meie perenime peale!
Ma ei kavatse surmani kükitada kusagil villas mälestusi heietades.
Kui ma ei suuda taastada oma perekonna au sõdurina,
siis teen ma seda kadunud Kotka üles otsimisega.
Sa ei saa. Ükski roomlane ei jää teispool seda müüri üksi ellu.
Siis võtan Esca kaasa.
Tema teadmistest on kasu. Pealegi räägib ta kohalike keelt.
Esca? - Miks mitte?
Sest ta on britt.
Ta pole küll pärit müüri tagant, aga ta on sellest hoolimata britt.
Ta lõikab su kõri läbi kohe, kui te olete omapead.
Ta ei teeks seda. - Kuidas sa tead?
Ta andis oma sõna. - Sõna?
Ta on ori!
Ta ütleb ja teeb, mida vaja, sest tal pole muud valikut.
Kui jõuad nende maale...
Kui ma eksin, siis suren.
Nii peakski olema.
Kuhu teie teel olete? - Põhja.
Kas teile ei öeldudki, et siin asub maailma ots?
Lihtsalt ava värav, sõdur.
Näeme teispoolsuses, roomlane.
Kes seda tegid?
Röövsõdalased.
Mõnikord ma...
unistan, et leian oma isa siit elusana.
Unistan, et ta suutis peidukohas elus püsida.
Selleks sa siin oledki? Et oma isa üles leida?
Ei.
Oleme siin, et leida Kotkas.
Kuidas saab üks metallkolakas sulle nii palju tähendada?
Kotkas ei ole metallkolakas.
Kotkas on Rooma.
See on meie au sümbol. Iga võit, iga saavutus...
Kus iganes see Kotkas ka on, võime öelda, et seda tegi Rooma.
Sina seda ei mõista. Kuidas saaksidki?
Minu isa nimi oli Cunoval.
Brigantide hõimu sinise sõjakilbi kandja.
Tema käsutada oli 500 oda.
Seitsme aasta eest tulite meie maale teie.
Meie võitlesime vastu.
Minu isa ja kaks venda hukkusid.
Minu ema samuti.
Isa tappis ta enne, kui leegionärid läbi murdsid.
Ta teadis, mis nad oleksid temaga teinud.
Ta langes põlvili ning isa lõikas tema kõri läbi.
Rooma tegi ka seda.
Kõrgmäestik.
Kuhu poole? - Sinu otsustada.
5000 meest võivad siin vabalt ainsasse orgu ära kaduda.
Orge on siin tuhandeid.
Sa võid otsida kuid mitte midagi leidmata.
Põhja.
Keda tahes me ei kohtaks, luba minul nendega rääkida.
Kui nad mõistavad, et sa oled roomlane, tapavad nad su kohe.
Minu samuti.
Ära vaata.
Sinu selja taga on kolm röövsõdalast, kohe üle jõe.
Mitu on minu taga?
Mina ei näe kedagi.
Nad on seal.
Oled valmis?
Järgmine kord ära kõhkle.
Püsi siin.
Ta nägi, kuidas leegion marssis põhja, aga nad ei tulnud siitkaudu tagasi.
Ta peab rohkem teadma. - Tema ütles, et ei tea.
Küsi uuesti. - Ei.
Mida sa teed? - Nüüd aitab!
Ei mingeid mänge ega valesid! Küsi temalt, kuhu leegion suundus.
Küsi!
Need roomlased, kes tulid siia aastaid tagasi...
Kuhu nad läksid?
Suures metsas...
lumiste mägede taga...
elab mees, kes oskab teile vastata.
Tapa ta!
Tee seda kohe! - Lõuarihmaarm!
Selle jätab ainult Rooma sõduri kiiver.
Ta on leegionär.
Mida te minust tahate?
Mis on sinu nimi?
Mind kutsutakse Guerniks...
kuid minu nimi on Lucius Gaius Metellus.
9. leegioni 1. kohordist.
Kuidas sa oled suutnud siin nii kaua elus püsida?
Mu hõimuks on selgoviidid. Nad võtsid mu enese hulka.
Mul on naine ja kaks poega.
Minu elu on nüüd siin.
Ma ei usalda teda.
Ta on väejooksik. - Me ei tea seda kindlalt.
Ta on siiski roomlane.
Kuni ajani, kui ta jooksis.
Mina ei tea, millised olid sinu isa käsud, aga...
Tean vaid seda...
et olime selle ära teeninud.
Miks nad põhja pidid tulema?
Siin pole midagi väärtuslikku.
Kas nad ei võinud rahulduda sellega, mis neil juba olemas oli?
Nad tahtsid ikka teisi karistada ja edasi tungida,
otsides uusi vallutusi, uusi maid ja uusi sõdu.
Lihtsalt räägi, mis juhtus.
9. leegionil kästi sügisel põhja poole marssida.
Oli viimaste aastate halvim ilm.
Marssisime nädalaid neid nägemata.
Kuid äkki ilmusid nad udust.
Kuulsime, kuidas nad tagant mehi ükshaaval maha nottisid.
Loobusime lageda maa otsimisest ning pöördusime nendega vastamisi.
Need viimased päevad leegionis...
Ma pole kunagi nii kartnud.
Võitlesime, seljad vastamisi.
Me ei maganud kordagi. Kusime sealsamas püstijalu.
Nad ründasid meid nagu loomad.
Tapatalgud toimusid siin.
Kõik põhjamaa hõimud olid siia kokku kogunenud.
Kõige hullemad neist olid maalingutes hülgehõimlased.
Nad raiusid surnutelt jalad, et hinged teispoolsusse ei pääseks.
Neid kive kasutati altaritena, millel hukati ohvitserid.
Neilt rebiti elusast peast südamed rinnust.
Kuulsime, kuidas neid ohverdati.
Kuid minu isa? Mis temaga juhtus?
Kui teda viimati nägin, oli ta ümbritsetud hülgehõimlastest.
Suri ta võideldes?
- Ma ei tea.
Põgenesin enne lõppu, nagu paljud meist.
Argpüks. - Ei.
Sind polnud siin.
Sa ei tea, mis siin toimus.
Kelle käes on Kotkas?
Räägitakse, et hülgehõimlaste käes.
Kuidas ma nad leian?
Tema teab.
Ta kuulub brigantide hõimu.
Ka nemad võitlesid siin.
Teadsid sellest paigast, eks?
Kulutasime otsimisele nädalaid. Oleksid võinud mulle kohe rääkida.
Sinu hõim oli seal ning nad tapsid mu isa mehi nagu koeri.
Sinu isa tuli siia tapma!
Tema tuli meid karistama, sest me ei kummardanud Rooma ees.
Jah, olen sellest kohast kuulnud.
Minule ja mu rahvale on see kangelaste pühapaik.
Kuidas sa julged? Oled endiselt mu ori!
Vedeleksid minu abita kraavis! - Mina päästsin su vääritu elu!
Kes sa oled?
Mina olen Esca.
Minu isa oli Cunoval, brigantide tapetud juht.
Kes on tema, kellega sa roomlaste keeles räägid?
Minu ori.
Või ori?
Nii ta on.
Nende jumal märgistab neid kõiki ühesuguse armiga.
Mu isa tahaks seda orja näha.
Oled minu külaline.
Õpeta oma orjale, et ta sinuga niimoodi ei räägiks.
Võime sind selles aidata.
Ei! Mis toimub?
Ei! Esca?
Esca?
Kas jaht läks hästi?
Läks küll, isa.
Tahad sa, et need inimesed ära sööksin?
Toon külalise. Esca.
Brigantide hõimu tapetud juhi Cunovali vanima poja.
Ja tema orja.
Roomlase.
Kas roomlasel on ka nimi?
Marcus Flavius Aquila. - Marcus Flavius Aquila...
Ma olen oma külla toonud nii mõnegi roomlase,
Marcus Flavius Aquila...
aga mitte ühelgi neist polnud pead kaela küljes.
Oled teretulnud, Esca, Cunovali poeg.
Tule meiega sööma.
Esca, mis toimub?
Oled minu ori.
Näidake talle, kuhu minna.
Siit tuleb see roomlasest ori!
Suudate uskuda? Roomlane!
Miks sa siin oled?
Ma tulin põhja, et olla vaba Roomast.
Mu süda ihkab leida kohta, kus saaksin olla vaba.
Vedasin roomlast ninapidi, et ta mul siia aitaks jõuda.
Sina!
Ära vahi teda, ori!
Milles asi? - Ta jõllitas minu õde!
Kõik roomlased on metslased.
Ma olen näinud, mida nad oma vangidega teevad.
Selliseid inimesi ei saa usaldada.
Põlvili.
Põlvili!
Lasku põlvili!
Tee seda!
Kui soovid, siis tapa ta.
Ei.
Oled mu aulik külaline ning tema kuulub sinule.
Kuni sina teda usaldad, tohib ta edasi elada.
Kui võimaluse saan...
siis tapan su.
Kuulake! Kas kuulete seda? Kas kuulete oma südamelööke?
Tundke tuld oma kõhus.
Jooge!
Tähistagem meie noorte meeste saamist sõdalasteks!
Marcus!
On aeg.
Peame kohe lahkuma.
Meie ainuke võimalus on põgeneda, kui nad magavad.
Uskusin, et oled mu jätnud.
Ruttu.
Enam pole aega. Lähme!
Peame kohe minema!
Reetur!
Kust sa minu isa sõrmuse said?
Mingilt surnud roomlaselt.
See argpüks põlvitas ja anus elu eest.
Mida ta ütles?
Peame minema.
Esca?
Kas sa lahkud? - Jah.
Kas võin sinuga tulla?
Mine oma pere juurde. - Mu isa saab vihaseks.
Ütle talle, kui ta ärkab...
et Escal on väga kahju, aga ta peab nüüd minema.
Vaid siis, kui ta ärkab. Kas mõistad mind?
Esca?
Kui ta teised äratab, oleme surnud. Tal pole ühtki põhjust meid aidata.
Kas usaldad mind?
Ta ei reeda meid.
Nad on läinud?
Nad on läinud!
Liigu!
Mitu päeva on müürini? - Kiiresti ratsutades neli-viis.
Jalgsi nad meid kinni ei püüa. - Oled sa neid jooksmas näinud?
Hargnege!
Oled vigastatud. Miks sa ei öelnud?
Pole midagi. - Sinu haige jalg. Istu.
Meil pole aega. - Lihtsalt istu maha.
Seal koopas... Mida hõimujuht ütles?
Tule, praegu pole aega.
Nad tulevad.
Pool päeva tagapool. Tuul valetab alati.
Tuld ei tee, liiga riskantne.
Mina seda ei söö. Ma pole mingi metslane.
Siis sure roomlasena.
Oled palju verd kaotanud.
Pead jõudu taastama.
Söö.
On aeg edasi liikuda.
Nad saavad lõigata sealt, kus hobused liikuda ei saa.
Liigu edasi!
Tule!
Ei!
Peame jõe lähedal püsima. Küll nad varsti tagasi tulevad.
Puhkame. - Ei saa.
Pead puhkama!
Marcus!
Sa pead puhkama.
Tule nüüd.
Tule!
Ma ei suuda edasi minna. - Suudad. Pead vaid puhkama.
Võta Kotkas kaasa. Tule tagasi, kui hobused leiad.
Kui mitte, mine edasi lõunasse.
Vaata, et see Rooma jõuaks. - Ma ei jäta sind siia.
Ära tee mulle häbi. Võta see.
Tulin sinuga nii kaugele. Ma ei jäta sind nüüd maha.
Esca, ma käsin sind.
Võta see!
Ma andsin vande, et ei hülga sind iial.
Kui tahad, et lahkuksin...
siis lase mind vabaks.
Kingi mulle vabadus.
Sa oled vaba.
Sa oled vaba, mu sõber.
Võta see. - Ei.
Ma tulen tagasi.
Leegion, seis!
Sinu isa leegionärid.
Sa eksisid.
Surnud võivad elada.
Minu häbi ei lubanud mul sulle seda enne öelda,
aga ma nägin pealt sinu isa surma.
Mida sulle ka ei räägitaks, ta polnud mingi argpüks.
Ta võitles kibeda lõpuni.
Ma nägin seda.
Sinu isa hoidis viimase roomlasena Kotkast käes.
Teie käsk, söör?
Olete minu isa mälestust piisavalt austanud.
Te ei pea seda tegema. - Ei.
Kui ma põgenesin sinu isa juurest...
põgenesin ka iseenda eest.
Andke käsk, söör.
Valmistuge Kotkast kaitsma!
Esca!
Kohe näed, mis juhtub nendega, kes reedavad oma rahvast!
Mõõgad välja!
Mälestagem mehi, kes võitlesid ja surid au nimel.
Roomlasi ja britte...
Nii minu kui sinu isa.
Isad...
Vennad...
Pojad...
Olgu teiega rahu ja au. Tulgu lõpp teie kannatustele.
Lennaku teie hinged kõrgel...
koos 9. leegioni kotkaga.
Minu isa eest.
Mu kallis poiss!
Ma õnnitlen sind! Rooma õnnitleb sind!
Sinu pere hea nimi on taastatud.
Senat soovib 9. leegioni uuesti moodustada.
Ehk antakse see sinule juhtida.
Ei tea, kuidas see sul õnnestus.
Vaid ühe orjaga abiks. - Ta pole ori.
Tema teab aust ja vabadusest rohkem kui sina iial teadma saad.
Mis edasi?
Otsusta sina.